EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Hva vil du gjøre i dag?
Jeg vet ikke.
Det var kjedelig med mor, far og barn.
Ja.
Lurer på når gjestene til mamma skal dra.
De burde ha dratt hjem.
Jeg vet det.
Hva er det?
Jeg så en dukke komme gående.
En stor dukke.
Hun virket som dårlig nytt.
Mamma!
Frøken Ann!
- Jeg forstår, men... - Det er viktig.
- Ja, men... - Mamma!
Ann! Har jeg ikke sagt at du må banke på først?
Og hils ordentlig.
Velkommen hit.
- Unnskyld meg, mor. - Du store.
Bra.
Hva er det?
Har du funnet enda et insekt?
- Jeg vil ikke se det, ok? - Det er ikke noe insekt!
Jeg så en dukke komme gående!
En dukke?
Madam.
Hun er her.
Å, den dukken! Det var i dag, ja.
Vis henne inn, takk.
- Ja, madam. - Vent et øyeblikk!
Beklager, men vi må ta dette en annen gang.
Hva skal du gjøre med herregården?
Hun kan ikke bo her alene. Det var derfor vi tilbød...
Kom tilbake en annen gang.
Vent!
Ann.
Vær flink pike, ok?
Beklager ventingen.
Takk for at du kom helt hit.
Ingen problem.
Hun kan snakke!
Jeg reiser hvor som helst på forespørsel.
Hukommelsesdukke...
Jeg visste at du var en dukke!
Ann!
- Beklager. - Det trengs ikke.
Violet Evergarden til tjeneste.
Vær så god og sitt. Vil du ha te?
Jeg håper du liker den.
- Bare forsyn deg. - Takk.
Hun drikker!
- Hva skjer med teen du drikker? - Ann.
Den vil til slutt forlate kroppen min og vende tilbake til jorden.
Ann, nå er du uhøflig.
Skal vi begynne?
Jeg forstår at jeg er ansatt for en periode på sju dager.
Jeg vil gjerne begynne med en gang.
Jeg forstår.
Hvor skal vi arbeide?
Hva med i vinterhagen, der det er godt med lys?
- Hva skal dere gjøre? - Hun skal skrive et brev for meg.
Jeg kan skrive et brev for deg!
Du kan ikke stave de vanskelige ordene ennå, Ann.
Jeg klarer det!
Dessuten er frk. Violet berømt for å skrive fine brev.
Hvem er brevet til?
Vel...
Noen langt unna.
- Langt unna? - Ja.
Det er et viktig brev.
Du får ikke komme ut i vinterhagen, ok? Skal vi, frk. Violet?
Jeg forstår.
Dette er skrivemaskinen min.
Det er greit for meg.
Jeg forstår.
Jeg visste at hun var dårlig nytt.
Hun er virkelig en dukke.
Madam!
Går det bra, mamma?
Det går bra.
Jeg blir snart bedre.
Virkelig?
Ja.
Jeg kan synge en nattasang for deg!
Takk.
Men voksne trenger ikke nattasanger.
Får jeg sove her hos deg?
Å.
Jeg trodde du var for gammel til det.
Jeg vil det i dag.
Kan du underholde gjesten vår, Ann?
Jeg hater gjester.
De prøver å ta deg fra meg.
Beklager, Ann.
Men det er bare sju dager.
Vær flink pike, ok?
Mor sa at hun måtte hvile en stund.
Jeg forstår.
Hun er bare litt søvnig.
Jeg kan underholde deg så lenge.
Jeg hater gjester...
...men du er en dukke.
Hva skal vi gjøre?
Vi kan snakke eller leke eller noe.
Det er utenfor mitt spesialområde.
Men...
Hvis det bare er lite grann...
- La oss leke med dukken min! - Ja vel.
En dukke som leker med en dukke! Så morsomt!
Hva gjør man med den?
Snakker med den eller passer på den, vel!
Først må du si hallo.
Hallo!
Hallo.
Å, hallo.
Det var dukken som sa det!
Ja vel.
Jeg forstår.
Å ja! Du er en dukke,
så du har aldri lekt med en som deg!
Nei, jeg...
Jeg skal lære deg!
Nå leker vi mor, far og barn.
Jeg har et bord i hagen.
Rommet ditt er klart. La meg vise deg det.
Takk.
Ha meg unnskyldt.
Rommet ditt er i andre etasje.
Lurer på hva de snakker om.
Ellis!
- Jeg tar det! - Nei, det får du ikke!
Det er min jobb.
Ikke ta den fra meg.
Hvorfor er livet så urettferdig?
Ja?
Det er Ann.
Kom inn.
Er noe galt?
Hva gjør du?
Jeg justerte armen min.
Justerte?
Så den kan bevege seg ordentlig.
Skal du skrive brev igjen i morgen?
- Ja. - Og dagen etter?
- Ja. - Sju dager, så...
- Dagen etter og den etter det igjen? - Ja.
Hvem skriver du til?
Det kan jeg ikke si.
Hvorfor ikke?
- Jeg har taushetsplikt. - Taus...
Ikke bruk vanskelige ord!
Unnskyld.
Det kan ikke være til faren min.
For faren min er død.
Du vet den store krigen?
Han døde som en helt.
Så hvem er brevet til?
Frøken Ann.
Var det en grunn til at du kom?
Hva mener du?
Ellis har gått hjem, og mamma har lagt seg.
Da bør du også legge deg, frøken Ann.
Hvorfor?!
Det er ikke bra for damer å være våkne for lenge.
Det sa frk. Cattleya.
Hvem er det?
En annen dukke i firmaet.
- En annen dukke? - Ja.
Det finnes dukker ved navn frk. Erica og frk. Iris.
Oi! Er det så mange levende dukker?
Ja.
- Frøken Ann. - Greit! Jeg skal legge meg!
Du må også legge deg, ellers blir mamma sint!
Og er du oppe for lenge, kommer et spøkelse og hjemsøker deg!
God natt, frøken Ann.
God natt!
For en rar dukke!
"Tyven var overrasket. Han ropte 'Å!'
og løp sin vei."
Du er ganske god til å lese.
Violet!
Hva slags brød er hardt og kan ikke spises?
Man kan legge det i suppe for å bløte det opp.
Violet!
La oss løse gåter og danse til moren min kommer.
Og leke mor, far og barn og fange insekter...!
Frøken Ann.
Si hva som er viktigst.
Les en bok for meg, Violet.
Violet!
Hva synes du?
- Veldig bra. - Da fortsetter jeg i den stilen.
Takk.
- Ann! - Det er ikke som du tror!
Jeg håpet at Violet kunne sette opp håret mitt.
Ja, men senere, ok?
Madam, kan jeg få en kort pause?
Hva?
Jeg tror frøken Ann vil ha det nå.
Sånn, frøken Ann.
Jeg ville ikke at du skulle knytte opp håret mitt.
- Ja. - Jeg ville at mamma skulle gjøre det.
- Ja. - Det er henne jeg vil lese med...
...og løse gåter og leke...
Men mamma liker ikke insekter.
Ikke ta fra meg tiden med moren min, Violet!
Det er bare noen dager.
Si til mamma at jeg kan være der når du skriver brevet!
Jeg vil være hos henne!
Jeg vil være hos henne og holde henne i hånden. Vær så snill!
Jeg beklager, men det kan jeg ikke.
Hvorfor ikke?!
Beklager, frøken Ann.
Jeg må tilbake.
- Tror du vi blir ferdige i dag? - Ja, hvis vi fortsetter slik.
Madam.
Madam?
Det går bra.
Madam!
- Det går bra. - Men...
Fortsett.
- Slutt! Det holder! Mamma! - Frøken Ann!
- Det holder! - Ann.
Det går bra. Gå og lek på det andre rommet.
Hvorfor skriver du brevet?
Hvem er det til? Pappa er jo ikke her lenger!
- Det er et viktig brev. - Det er nok til en jeg ikke kjenner.
En som ikke engang kommer på besøk!
Ingen bryr seg om deg uansett!
Er brevet viktigere enn meg?
Det finnes ikke noe viktigere enn deg.
Du lyver.
Jeg lyver ikke.
Men du blir ikke bedre! Du sa at du skulle bli bedre!
Det stemmer.
Jeg vet det!
Jeg...
Jeg blir alene når du dør!
Hvor mye lenger får jeg vært sammen med deg?
Hvis jeg må være alene uansett,
kan du slutte å skrive brevet og være sammen med meg!
Vær så snill, mamma!
Vær så snill!
- Mamma! - Frøken Ann.
Mamma!
Frøken Ann!
Frøken Ann.
Jeg vil forsikre deg om
at tiden vi bruker er for en god sak.
Ikke vær sint på moren din, er du snill.
Men...
Det er naturlig at det er vondt for deg.
Du måtte godta din mors sykdom i ung alder.
Du er så sterk.
Det er jeg ikke!
Jeg er ikke...
Jeg...
Jeg fikk mamma til å gråte!
Nei.
Du er en snill person.
- Det er jeg ikke. - Jo.
Det er jeg ikke!
Jeg er ikke det!
- Mamma ble syk fordi jeg er slem! - Det har ingen sammenheng.
Jo!
Det er ingenting... som kan gjøres.
Du tar feil.
Akkurat som armene mine...
...aldri kan bli myke og varme som dine.
Ingenting kan gjøres.
Mamma...
Hvorfor skriver hun brev?
Folk har følelser de vil uttrykke.
Hvem bryr seg?
De trenger ikke det.
Det finnes ikke brev som ikke fortjener å bli levert, frøken Ann.
Så kom dagen da dukken som hadde omfavnet meg
ble ferdig med brevene og skulle ta farvel.
Violet!
- Frøken Ann. - Hva?
Du er varm.
Er du...?
Hva med teen du drakk?
Som jeg sa,
forlater den til slutt kroppen min og vender tilbake til jorden.
Hun var ingen dukke likevel.
Og hun var ikke dårlig nytt heller.
Hun var svært snill.
Jeg skulle ønske at jeg kunne lest brevene hun skrev.
Jeg lurer på hvem de var til.
Ann.
La oss drikke te.
La oss leke med dukken min, mamma.
- Ok. - Så kan vi lese bøker og leke og...
Ann.
Min Ann.
Ann.
Gratulerer med åtteårsdagen.
Det skjer kanskje mye trist,
og du føler deg kanskje overveldet akkurat nå.
Men ikke gi opp håpet.
Du er kanskje trist og vil gråte,
men glem aldri:
Moren din er veldig glad i deg.
Ann. Gratulerer med tiårsdagen.
Du har nok vokst mye.
Men du liker nok fortsatt å lese og danse.
Er du ferdig med gåter og insekter?
Gratulerer med 18-årsdagen.
Nå er du en voksen kvinne.
Er du forelsket?
Jeg kan ikke gi deg kjærlighetsråd,
men den du velger er nok en flott person.
Gratulerer med dagen, Ann.
Nå har du levd i 20 år. Det er utrolig.
Men husk at selv voksne har lov til å klage iblant.
Når du er trist, må du huske at jeg er med deg.
Ann.
Jeg vil alltid våke over deg.
Bra jobbet, Violet.
Du skrev så mange!
Brevene skal leveres til Ann Magnolia i løpet av de neste 50 årene.
Skrev du 50 brev?!
Det var din første lange tur på lenge.
Gikk det bra?
- Det var ikke noe problem. - Så flott.
Hun kan glede seg til å få dem hvert år.
Ja, men...
...innen de kommer...
...er moren hennes...
Hun er så liten.
Hun er så ensom.
Og Anns mor må forlate sin elskede datter.
Hun blir helt alene...
...på herregården.
Jeg...
Jeg måtte holde tårene tilbake hele tiden jeg var på herregården.
Ja.
Men, Violet...
...hun får dem.
Brevene du skrev.
Uansett hvor langt unna hun er.
Tekst: John Friberg